Översatt av: BRONSON *Synkad av: Bubba67* Undertexter.se
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
Det finns lockelse i orörd skog och njutning längs enslig kust.
Det finns samhällen dit ingen når.
Vid havet och musiken det ger älskar jag människan, blott naturen mer.
Lord Byron.
Mamma...
Hjälp mig...
-Vad är det? -Det var ingen dröm, Walt.
Jag hörde honom. Jag hörde Chris.
Det var inte inbillning.
-Han är... Jag hörde honom. -Billie...
Wayne...
Hälsningar från Fairbanks.
Anlände för två dar sen.
Det var väldigt svårt att få lift i Yukon.
Men nu är jag framme.
Har skaffat en bok om traktens växter och djur.
Jag har bunkrat upp med all nödvändig bekvämlighet-
-för att kunna leva i naturen ett par månader.
Det lär nog dröja innan jag återvänder.
Ville bara tala om att du är en fantastisk man.
-Längre än så här kan jag inte köra dig. -Tack ska du ha.
-Du glömde allt ditt brass. -Behåll det.
-Skyll dig själv. -Tack igen.
Vänta lite.
Ta de här. De håller dina fötter torra.
Om du överlever kan du ringa mig. Numret står i stövlarna.
Nu går jag till fots...
...in i vildmarken.
Hallå...?
Är det nån där?!
Antagligen inte.
I två år vandrar han över jordklotet.
Utan vare sig telefon, pool, husdjur eller cigaretter.
Den ultimata friheten.
En extremist och resenär...
...vars hem består av vägen.
"Ingen psykoanalys, tack."
-"Håll käften. Du ska följa med mig." -"Vart ska du?"
"Det sa jag ju. Vi ska ingenstans."
Och nu, efter två års lösdriveri, väntar det största äventyret.
Den kulminerande striden som dödar det falska innanmätet...
...och segerrikt fullbordar den själsliga revolutionen.
För att aldrig mer förgiftas av civilisationen flyr han.
Och strövar ensam omkring för att bli vilse i vildmarken.
Alexander Supertramp. Maj 1992.
EMORYUNIVERSITETET I ATLANTA TVÅ ÅR INNAN MAGISKA BUSSEN
För ert hårda arbete och tillskott till vårt samhälle under er tid här-
-hedrar vi er genom ännu en omgång applåder och gratulationer.
Nina Lynn Lockwynn.
Vanessa Denise Lowery.
Christopher Johnson McCandless.
Regina Victoria McNabb.
Jag ser dem stå invid de yttre portarna till deras skolor.
Jag ser min far traska ut under sandstensbågen.
Det röda kaklet blänker som krökta plattor av blod bakom honom.
Mor håller några böcker vid höften-
-där hon står vid tegelstolpens ännu olåsta gallergrind.
Dess spetsar syns svarta i majkvällen.
De ska avlägga examen.
De ska gifta sig.
De är barn. De är dumma.
Allt de vet är att de är oskuldsfulla. De skulle aldrig kunna såra nån.
Jag vill gå dit och säga: "Sluta. Gör det inte."
"Hon är fel kvinna. Han är fel man."
"Ni kommer att göra saker ni aldrig kunnat tänka er."
"Hemska saker mot barn."
"Ni kommer att lida på sätt ni aldrig hört talas om. Ni kommer att vilja dö."
Jag vill gå fram till dem i kvällsljuset och säga det.
Men det gör jag inte. Jag vill leva.
Jag lyfter upp dem likt klippdockor och slår dem mot varandra som flintstenar.
Som för att slå gnistor ur dem. Jag säger:
"Gör vad ni tänkt göra och låt mig återberätta det."
Här kommer de ju, Walt.
Vem har skrivit det?
Det kunde varit nån av oss, eller hur?
Varför låter han Carine köra hans bil?
Den här innehåller många fina dikter.
Jag måste ta upp det med henne.
Ursäkta, jag ska hämta min son. Han är nyutexaminerad från Emory.
Hej, Chris. Som vi har väntat.
Du skrämde nästan ihjäl mig när du hoppade upp så där på scenen.
-Hej, pappa. -Grattis. Det är ett stort steg.
Du får inte köra i Georgia.
Det är förbjudet för nybörjare att köra i nån annan delstat än den egna.
Jag trodde att det räckte att en godkänd förare var med.
-Ska de hålla på så där? -Nej.
-Det verkar som om alla firar idag. -De stannar väl i baren?
Mina betyg är bra nog för att komma in på Harvard.
Strålande, Chris.
Det kostar en hel del. Hur mycket har du kvar av collegepengarna?
Exakt 24.500 dollar och 68 cent.
-Det var specifikt. -Jag var på banken imorse.
Din mor och jag bidrar gärna med återstoden inför Harvard.
Jag får fundera på det. Jag har mycket att organisera här först.
Din far och jag vill ge dig en present.
-Du ska få slippa skrothögen. -Vilken då?
Den där...
Vi vill köpa en ny bil åt dig.
En ny bil...?
Vad ska jag med en ny bil till?
Min Datsun går jättebra.
Tror ni jag vill ha nån tjusig båt?
Oroar ni er för vad grannarna ska tänka?
Vi tänkte inte köpa nån Cadillac, men åtminstone en som är säker att köra.
Saken där ute kan ju explodera.
Explodera?
Är ni galna? Den är jättebra.
Jag vill inte ha nån ny bil.
Jag vill inte ha nånting.
Dessa prylar...
-Alltid lika besvärlig. -Tack ska du ha.
Han kanske vill ha sin gamla bil. Det är väl inte så farligt?
Tack. Jag vill bara inte ha nån.
Chris bedömde sig själv och sin omgivning efter en sträng moralisk kod.
Han riskerade sig ut på en ensam stig, men fann sällskap i sina älskade böcker.
I författare som Tolstoy, Jack London och Thoreau.
Han kunde påkalla deras ord vid alla tilldragelser. Vilket han ofta gjorde.
Jag glömde fråga vilket citat han skulle valt till examineringsmiddagen.
Men jag hade en bra aning om vem huvudmåltavlan skulle vara.
Det var oundvikligt att Chris skulle ge sig av.
När han gjorde det, gjorde han det på sitt eget sätt.
KAPITEL 1: MIN EGEN FÖDELSE
"Det kan inte förnekas att obundenhet alltid har muntrat upp oss."
"Våra sinnen förknippar det med flykt-
-från historia, förtryck, lagar och tröttsamma förpliktelser."
"Fullständig frihet."
"Och vägen har alltid lett västerut."
LAKE MEAD ARIZONA JULI 1990
Jag måste ha ett namn.
Mot slutet av juni skickade Emory Chris avgångsbetyg till oss.
Nästan bara toppbetyg. MVG i "Apartheid i Sydafrika".
VG i "Afrikansk nutidspolitik och svältsituationen där".
Och så fortsatte det. Min bror var en begåvad pojke.
Mot slutet av juli hade vi inte hört av honom, så mina föräldrar blev oroliga.
Chris saknade telefon, så de körde ner till Atlanta för att överraska honom.
När de kom fram var lägenheten tom. Värden sa att Chris hade flyttat i maj.
När de kom hem lämnade jag över alla brev de skickat till Chris den sommaren.
De hade buntats ihop och returnerats.
Chris hade sagt åt posten att spara dem till 1 augusti, för att vinna lite tid.
Kände du till det här?
Han sa inget...
Jag förstod hans avsikter.
Han hade spenderat fyra år på plikten att utexamineras från college.
Nu hade han frigjort sig från vanvett, föräldrar och materiellt överflöd.
Sånt som undanhöll honom från hans sanna existens.
PACIFIC CREST TRAIL NORRA KALIFORNIEN AUGUSTI 1990
Gå runt och hoppa in.
Du syntes knappt under din tokiga hatt.
Dörren krånglar lite. Så där, hoppa in.
Det där är Rainey, och jag heter Jan.
-Jag heter Alex. -Alex med hatten.
-Så du är "läder" du. -Läder?
Lädervagabond. Så kallas de som är till fots.
-Tekniskt sett är vi gummivagabonder. -För vi har ett fordon.
-Stöt inte bort mig. -Lägg av...
Alex kunde också haft ett fordon om han inte eldat upp sina pengar.
Varför gjorde du det?
Jag klarar mig utan pengar. Folk blir försiktiga av dem.
Det måste man vara.
Visst är din bok häftig och så, men man klarar sig inte på enbart löv och bär.
Vill man klara sig på nåt annat?
Var är dina föräldrar?
De lever i en lögn nånstans.
Du ser ut att vara en älskad kille. Var ärlig.
Du vet vad jag menar.
Låt mig omskriva Thoreau:
"Hellre än kärlek, pengar, tro-
-berömmelse eller rättvisa...
...så ge mig äkthet."
Så långt Chris och jag kunde minnas pågick dagliga raserikamper i vårt hem.
Våldet vi tvingades bevittna var synnerligen äkta.
Men det var även en sorts teater.
De tilldelade oss roller som både domare och åtalade.
Pappa hade som ungt geni rekryterats av Nasa för att konstruera radarsatelliter.
De skulle bli vårt svar på den ryska Sputniken.
Mamma och han startade en konsultfirma som kombinerade hennes driftighet-
-med hans kunskapsrikedom.
Men vid tidpunkten för bolagets först intjänade miljon-
-verkade deras karriärlystnad och pengar bara uppmuntra deras blindhet.
Jag minns det första familjemötet då vi skulle få veta deras skilsmässoplaner.
De ville att vi skulle välja vem av dem vi ville bo med.
Vi grät oss tröstlösa.
Skilsmässan blev aldrig av.
Men bataljerna och mötena fortsatte.
Det dröjde inte länge innan Chris och jag stängde av.
Vi kunde säga: "Sätt igång. Skilj er."
Jösses, om jag hade tänt fyr på dig hade jag fått både middag och värme.
Vart ska Jan?
Allt är inte som det ska på hippiefronten.
Du är visst en flitig liten skit du.
Lite grand...
Märkligt hur saker sker vid särskilda tidpunkter.
Jag har älskat den kvinnan i många år.
Men hon har en historia.
Vi har genomlidit en sak i det tysta.
När vi träffade dig igår...
Den här saken vi genomlidit...
Hon pratar om det... Fattar du?
Tror det.
Vissa anser sig inte förtjäna kärlek.
De drar sig försiktigt undan i ensamhet.
Och försöker göra upp med det förflutna.
Snacka om insikt. Jesus...
Du är väl inte Jesus, va?
Tänker du vandra över vattnet och ta tillbaka henne åt mig?
Nej, jag är rädd för vatten. Det har jag alltid varit.
Det är nåt jag måste försöka komma över.
Jag tar en simtur om du bär veden till lägret.
Ja, för tusan, jag bär den.
"Havets enda gåvor är råa smällar."
"Och emellanåt chansen att få känna sig stark."
"Jag vet inte mycket om havet."
"Men jag vet att det är så det är här."
"Dessutom vet jag hur viktigt det är att åtminstone få känna sig stark."
"Att kraftmäta sig själv åtminstone en gång."
"Att åtminstone en gång befinna sig i ett urtida tillstånd."
"Ensam inför det okända."
"Inga hjälpmedel förutom ens egna händer och huvud."
Rainey, jag fryser.
Håll om mig.
Marinen schaktade bort och övergav en bas där nere.
Allt som finns kvar är ett enormt rutnät av betongfundament.
Eller plattor.
Du skulle gilla det, om du fortfarande är på resa. Reskamrater.
-Bara leva snålt under solen. -Låter bra.
Om du följer med fixar jag en riktig hatt åt dig.
TACK JAN OCH RAINEY
-Han påminde mig om... -Jag vet.
KAPITEL 2: TONÅRSTID
Sådan är all världens gång
Man vet aldrig var
Var man ska lägga sin tro och om den blir kvar
Tänker stå upp
Brännmärka de svarta minnena
Tänker stå upp
Misstag förvandlas till guld
Du är verkligen god.
Du är 100.000 gånger bättre än nåt annat äpple jag nånsin ätit.
Jag är inte Superman, utan Supertramp. Och du är Superäpplet.
Du är så välsmakande, så organisk.
Så naturlig. Du är mitt ögas äpple.
Sådan är tidens passage För snabb för mig
Plötsliga tecken jag har skådat idag
Tänker stå upp
Finna en riktning som lockar mig
Tänker stå upp
Kasta bort essen jag har
I början på september ringde Annandale-polisen-
-och meddelade att Chris övergivna bil hade identifierats i Arizona.
Några blomsterjägare hade fått syn på den i öknen.
Inget tydde på att Chris tänkt återvända till den eller att det pågått nån strid.
Polisen ansåg att Chris valt att överge den, inte att nån hade tagit den.
Lättnaden mamma och pappa kände då-
-förbyttes snabbt till insikten att Chris i själva verket inte ville hittas.
MAGISKA BUSSEN VECKA 3
RISVARNING
INGET VILT
Stark.
Du klarar allt. Du kan bege dig vartsomhelst.
Pengar.
Makt är självbedrägeri. Det är här uppe.
Du kan vara här.
Jag och du.
Ett...två...
Två...
Tre...
ÖSTRA SYDDAKOTA 10 SEPTEMBER 1990 19 MÅNADER INNAN BUSSEN
Håll linjen rakt fram.
Lite rakare. Nu är du tröskförare.
-Kolla in vyn. -Håll ögonen på vetet.
Sen kollar du här bak hur mycket som kommer ut.
-Jag mår prima. -Rak linje.
Tjäna lite pengar nu, så ses vi snart.
Wayne, vart ska du?
Kevin, du vet att jag älskar dig. Jag skojar med dig.
-Lägg dig inte i, Wayne. -Vad hetsar du upp dig för?
Du och jag är på samma sida. Vi är på samma sida, Kevin.
Om jag vill ordna vagina så låt mig göra det.
-Han menar allvar. -Nu spelar vi kort.
2, 4 eller 6 dollar. Satsa alla era pengar.
-Vill du spela? -Nej...
-Vi har 10 ton. -Vi vill avsätta 10 ton.
Vad tycker du om allt det här?
Jag gillar det.
Finns det nåt bibliotek här där jag...
När det gäller jakt eller köttberedning, vad fan som helst-
-så pratar du med Kevin därborta.
Friluftsmänniska. Vad är tjusningen?
-Jag ska till Alaska. -Delstaten eller staden Alaska?
De har faktiskt marknader även där. I staden Alaska alltså.
Delstaten Alaska.
Jag kommer att ta steget fullt ut. Hela jävla vägen, helt ensam.
Ingen klocka. Ingen karta. Ingen yxa. Inget sånt.
Bara vara där. Berg. Floder. Himmel. Vilt.
Bara vara där, i vildmarken.
I vildmarken...?
Vad gör man när man väl är där?
Man lever, i den stunden i det speciella ögonblicket.
När jag återvänder kan jag skriva en bok om mina resor.
Hur man lämnar det här sjuka samhället.
Samhället...!
Jag fattar inte-
-varför människor beter sig så illa mot varandra hela tiden.
Jag begriper det inte. Omdöme. Behärskning. Allt sånt.
Vilka människor pratar vi om?
Föräldrar.
Hycklare. Politiker. Skitstövlar.
Det här är ett misstag.
Det är ett misstag att gräva ner sig i sånt där.
Alex, du är en sjuhelsikes yngling.
Men en sak lovar jag dig.
Du är en yngling. Varför jonglera med blod och eld?
-Du måste slappna av. -Vad pratar ni om?
Att jonglera med blod och eld.
Vem är du att ge råd egentligen?
Mitt namn är herr Nöjd. Herr Nöjd brukar ge råd.
Han är alltid nöjd. Vet du när han är som nöjdast?
-Han är inte alltid nöjd. -Berätta.
Jag kommer att säga det.
-Sätt dig, innan du gör dig illa. -En sak du ska hålla utkik efter...
...är vad som hände i Roswell 1947.
När en taxeringskontroll visade att Chris skänkt bort sina besparingar-
-blev mamma och pappa som pappa sa "mobiliserade".
De anlitade detektiv och underrättade alla polisdistrikt.
Fast beslutna att hitta honom.
Jag antog att han var med zigenare, långt från lagens ögon.
-Det här är piratboxar för satellit-tv. -Det var du som sa det.
-Vad har du för vapen? -Skulle tro att jag börjar med 22.
-Ett 22-kalibrigt gevär. -Okej...
När du fällt ditt byte är det brått. Börja med att stycka upp köttet.
Du har högst en timme eller två på dig. Om det är varmt ute förkortas tiden.
Se till att hålla flugorna borta från köttet.
För så fort de börjat skita larver och maskar...
Ser du småkryp är det för sent.
Ni har mig.
Jag varnade Wayne för boxarna.
-Scott Baker FBI. Du vet vad det gäller. -Maffig entré...
Kan du dra upp gylfen åt mig?
Vi måste lägga ned ett tag!
Alex, du är alltid välkommen tillbaka. Det här tar ingen lång stund.
Inget Alaska förrän till våren. Det är bättre att dra söderut.
Året då Chris slutade high school köpte han sin Datsun och körde landet runt.
Han var borta större delen av sommaren.
När han kom hem sprang jag in på hans rum för att prata med honom.
Han hade sökt upp vänner till familjen i Kalifornien.
Han upptäckte att våra föräldrars prat om hur de blev kära och gifte sig-
-var genomtänkta lögner som dolde en ful sanning.
När de träffades var pappa redan gift.
Efter att Chris blivit född fick pappa en son till med sin första fru Marcia.
Med vilken han fortfarande var gift.
Detta faktum omdefinierade plötsligt Chris och mig till-
-oäktingar.
Pappas arrogans gjorde honom behagligt omedveten om smärtan han orsakade.
Och i skammen som ung älskarinna blev mamma hans medbrottsling i bedrägeri.
Skörheten i kristall är ingen svaghet, utan utsökthet.
Mina föräldrar förstod att kristall- glas måste vårdas och kan gå sönder.
Men när det gällde min bror verkade de inte inse att deras tilltag-
-gav den sortens förtvivlan som kunde klippa bort dem.
Deras bedrägliga äktenskap och att pappa förnekade sin andra son var för Chris-
-ett mord på vardagens äkthet.
Hela hans liv vände som en flod vars flöde plötsligt byter riktning.
Som plötsligt rinner uppför.
Avslöjandena träffade kärnan i Chris identitetsuppfattning.
Hela hans barndom framstod som påhittad.
Chris berättade aldrig för dem att han visste.
Och fick även mig att lova vara tyst.
Jag har inte råd med fyra. Inte Bryan heller.
Spelar det nån roll? - Kan jag hjälpa till?
Om jag vill paddla nedför floden, var är det då bäst att starta ifrån?
Starta ifrån? Har du nån erfarenhet?
-Inte mycket. -Har du tillstånd?
-Tillstånd för vad? -Du får inte paddla utan tillstånd.
Du kan ansöka om ett så sätter vi dig på kölistan.
Har ni kölista för att paddla nedför floden?
Hur länge måste jag vänta?
Nej, det är jag och du eller jag, du och hon.
Nästa tillgängliga är 17 maj 2003.
Bra. Då blir vi tre, alltså?
12 år...för att paddla nedför en flod?
Jag ringer upp.
Antingen det eller en kommersiell flottfärd med guide.
De kan ha sena avbokningar, men det lär kosta dig 2.000 dollar.
Tack så mycket.
Hjälmen!
Jag är Supertramp!
"Om vi låter mänskligt liv styras av förnuft förstörs möjligheten till liv."
Hallå!
Kom hit.
Vi har korv.
-Jag heter Mads. -Alex.
Jag heter Sonja. Hej, Alex.
Vi kommer från Köpenhamn och du kommer från forsarna.
Det stämmer.
Du är inte klok.
Sonja, gå bort från honom.
Du ska få en korv.
Jag älskar det här. Gör inte ni det?
Så här ska natur vara.
-Vart är du på väg? -Det har jag inte bestämt än.
Vi trivs jättebra här. Trevligt att träffa dig.
Vi har varit i Los Angeles och Las Vegas.
Las Vegas är väldigt trevligt. Universum är suveränt.
"Universum är suveränt."
Hela universum.
Hon menar staden. Hennes engelska är inget vidare.
Sen kom vi hit. Hon är lite trög, men jag gillar henne.
Du kan ta dig till Mexiko härifrån.
Du kan ta kajaken hela vägen runt Hooverdammen.
Sen följer du floden hela vägen till Mexiko.
Verkligen?
Snabba på.
Ibland är hon så långsam.
-Här är kartan. -Men jag gillar henne.
Hooverdammen. Cirka 330 kilometer tror jag.
-Och i miles? -Det blir 200 miles.
Kan man paddla till Kaliforniabukten?
Visst kan du det. Jag följer med. Vi lämnar Sonja här och tar kajaken.
Hela vägen till Mexiko.
För i var mans hjärta bor det en mexikansk älskarinna.
-Jag måste sticka. -Varför det?
Flodpatrullen är efter mig.
Man måste ha ett tillstånd för att få vara här, det har inte jag.
Om ni stöter på gränspolisen säger ni att ni inte sett mig.
Jag är ledsen. Jag önskar jag kunde stannat.
-Ta hand om er. -Hej då, Alex. Hälsa Mexiko från mig.
Hej då, Alex!
Det var snart jul, och sist vi hörde nåt var när hans bil hittades.
Det störde mig att det inte bara var mina föräldrar som inte hört av Chris.
Älskling? Det är jag. Förlåt. Allt är mitt fel.
Ge mig en chans till.
Snälla. Det kan jag väl få?
Jag måste lägga på mer pengar och det har jag inga, så skynda dig.
Lägg inte på.
-Här får du. -Tack ska du ha.
Det trillade ner ett mynt från himlen så nu kan vi prata igen.
Jag fick ett mynt nu, så... Nej...
Varför hade han inte försökt ringa utifall jag hade svarat?
Han kunde lagt på om det inte var jag.
Han kunde skickat brev genom en vän.
Det gjorde ont...
...men jag intalade mig att det var bra.
Han visste att jag älskade honom nog för att uthärda ovetskapen.
Det hjälpte mig minnas att det inte bara var uppror och ilska som drev honom.
Chris hade alltid varit driftig och äventyrlig.
NATURRESERVAT
Vid fyra års ålder gick han iväg sex kvarter, klockan 3 på morgonen.
Han hittades i en grannes kök. Han stod och grävde i deras godislåda.
Den låda han öppnar nu måtte innehålla nåt riktigt sött.
Wayne...
Det stör mig att en vild man som du sitter i bur.
Livet på vägen är alltför enkelt tack vare pengarna från dig.
Livet var mer spännande utan pengar.
Jag har beslutat mig för att leva det här livet en tid framöver.
Friheten och skönheten med det är alltför bra för att stå över.
CORTEZ HAV 2 DECEMBER 1990
Bodde du i en grotta i 36 dar?
-Hur tog du dig in i Mexiko? -Genom kanalen vid Morelosdammen.
-Därefter förgrenar väl sig floden? -Ja, den övergår i bevattningskanaler.
Jag lämnade kajaken i öknen och liftade till Golfo.
Men sen kom en sandstorm och blåste bort kajaken.
Så jag gick tillbaka norrut.
Du får inte korsa gränsen utan legitimation.
-Förstått? -Ja, jag har ändå fått nog av sanden.
Stanna här, jag är snart tillbaka.
Vissa undrar: "Varför agera nu, när man kan vänta?"
Svaret är tydligt. Världen kunde inte vänta längre.
-Vet du vad klockan är? -Klockan?
Båda sidorna. Jag har inga skriv- plattor, så det får du låna av nån.
-Nästa. -Hur skaffar man legitimation?
Har du tappat bort den? Inget personbevis heller?
Det får du ta med körkortsregistret.
Du kan träffa dem i morgon bitti. Montebello är närmst.
Vi bidrar med bussbiljetten. Så kom hit när du är redo.
-Vad heter du? -Alexander Supertramp.
-Hur sa? -Alexander Supertramp.
Verkligen...?
Jag håller utkik efter dig, Supertramp. Du ska få en sak.
Varsågod, Supertramp.
En sak till...
Har du en säng åt mig?
Visst har jag det. Skriv på här.
Fyll i den här så ordnar jag allt. Jag har slut på...
Vad är det som pågår där bak?
Jobba på nu.
-Okej, tack. -Supertramp, va?
Du kan rutinen.
Undan!
-Tack, men jag behöver ingen säng. -Lämnar du oss redan?
KAPITEL 3: ATT VARA MAN
Visa ansiktet. Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Om jag ser ditt igen dödar jag dig.
Vi på järnvägen gör vad som krävs för att stoppa lagöverträdande snyltgäster.
Har du legitimation?
-Nej. -Klart du inte har.
Det var sista gången, min vän.
Klar...
Duktig ponke.
Så ska det se ut. Äntligen!
MAGISKA BUSSEN - VECKA 7
Det är ett mysterium för mig
Vi har begär med vilket vi eniga är
Man tror att man ska ha mer än som krävs
Innan man har allt är man inte fri
Samhället, ni är galna ni
Hoppas ni klarar er utan mig
Vill man ha mer än man har är det behov
När ens tankar högre står blir de till öppna sår
Jag tror jag måste söka större rum
För när man har mer än man tror krävs allt mer plats
Samhället, ni är galna ni
Hoppas ni klarar er utan mig
Samhället, galna javisst
Hoppas ni klarar er utan mig
Tack så mycket.
I breven Chris skrev från college-
-framgick det att hans problem med mamma och pappa hade fortsatt.
Han sa att jag var den enda i världen som förstod honom.
För vems pengar köper du julklapparna?
Att jag inte pratar beror på att du går runt och spelar storfräsare.
-Det är mina kontakter firman lever på! -Du struntar i vad jag gör!
-Jag vill inte prata om det mer! -Vänd inte ryggen åt mig, kvinna!
-Ungar! Titta vad er pappa gör! -Det är er mamma som tvingar mig!
Jag hatar dig!
-Det blir ingen fest. Jag avbokar julen. -Avbokar? Tror du att du är Gud?
-Ja, jag är Gud! -Glöm det, man kan inte avboka julen.
Det är båg!
ENSAM
VILDMARKEN
Tio i kön!
Alex, jag vill inte tjata. Du gör ett bra jobb.
Jag vill inte sparka dig. Vi ska hjälpa dig till Alaska.
Men du måste börja ha strumpor.
Nästan ett år efter Chris försvinnande-
-började mina föräldrars förtvivlan och skuldkänslor övergå i smärta.
Smärtan verkade föra samman dem.
Även deras ansikten hade förändrats.
Hon intalar sig att det är Chris.
Att det är hennes son närhelst hon passerar en vilsekommen.
Jag ängslas för modern i henne.
Instinkter som tycks förnimma hotet av en förlust så stor-
-och oåterkallelig att hjärnan vägrar ta det till sig.
Det händer att jag undrar om jag ännu förstår allt Chris säger.
Men jag hejdar mig och minns att det här är inte föräldrarna han växt upp med-
-utan människor som försvagats av den eftertänksamhet en förlust ger.
Likväl... Allting Chris säger måste sägas.
Och jag litar på att allting han gör måste göras.
Det här är vårt liv.
Storvilt. Väldigt stor...
Helvete!
Försvinn!
"Pappa, kan jag få tända grillen?"
-"Du kan hämta tändvätskan." -"Snälla, pappa."
-"Varför inte, Walt? Det låter som..." -"Håll käften, Carine!"
"Nej, Billie. Jag har sagt åt dig en gång. Det borde räcka. Okej?"
"Hör du det, kvinna? Hör du det?"
"Förlåt, Walt. Förlåt mig."
Jävlar.
Nej! Fan också!
Jävla skit!
ÖNSKAR JAG ALDRIG HADE SKJUTIT ÄLGEN
EN AV DE STÖRSTA TRAGEDIERNA I MITT LIV
"Man kunde tydligt känna närvaron av en kraft ej vänlig mot människan."
"Det var en plats för hedendom och vidskepliga riter-
-att bebos av män närmre besläktade med klipporna och djuren än vi."
KAPITEL 4: FAMILJ
Sunni...
Kom hit.
Nej...
18 DECEMBER 1991 FYRA MÅNADER INNAN BUSSEN
Nu fokuserar jag enbart på Alaska.
Applåder för Insane Cain!
Här kommer Slab Citys egen Tracy T!
Hej, jag heter Tracy.
Jack London är kungen.
Stannar du ett tag?
Jag väntar på en lönecheck som ska komma strax efter jul.
Jag måste förbereda inför Alaska.
När solen står lite lägre ikväll påbörjar jag ett träningsprogram.
När lönen kommit letar jag upp några berg att bestiga tills våren kommer.
Jag får se hur långt pengarna räcker. Det är en del att köpa innan våren.
Jag kanske skaffar nytt jobb, eller så klarar jag mig.
Vi kan ge dig lite för dagarna du lagt här i ståndet.
Jag tar inga pengar från er, Rainey. Det var ett nöje att träffa er.
-Ni ser ut att ha det bra. -Det har vi också. Riktigt bra.
På tal om det...
Ska du inte presentera dig för lilla Joni Mitchell därborta?
Jag...
Hej.
-Säljer du de här böckerna? -Det gör jag. Gör vi...
Gjorde han...
-Jag gillar att läsa. -Jaså?
Vad bra.
Jag hörde dig spela din sång igår.
-Jag är förskräcklig. -Det är du inte alls. Du sjunger fint.
Tack.
Jag tänkte ta en promenad till Frälsningsberget. Följer du med?
Hej.
Jag visar gärna runt lite här uppe. Jag har varit här sen 1984.
En del turister tittar på bildörren där uppe. De gillar den.
Jag hittade bildörrar och satte dem där.
-Var fick du tag på telefonstolparna? -Folk älskar mig.
Hela världen älskar mig. Och jag vill älska dem tillbaka.
Jag blir så exalterad.
-Så du tror på kärleken, alltså? -Ja, helt och hållet.
Det här är en kärlekshistoria som förbluffar hela världen.
Att Gud älskar oss oerhört mycket.
-Gav det svar på din fråga? -Ja.
Jag stortrivs här. Friheten här är underbar.
Jag skulle inte flytta ens för tio miljoner, såvida jag inte var tvungen.
Jag är nöjd, det är här jag vill leva. Allt gott kommer tillbaka.
De där bassängerna var nog marinbasens reningsverk under andra världskriget.
Om ni vill kan ni stoppa händerna i det här. Jag ska också göra det.
Ni är jätteduktiga.
Ni kan torka av er på min skjorta.
Nu börjar jag bli hungrig.
Jag var bara några år äldre än Tracy när jag blev gravid.
Jag trodde att min man och jag skulle åstadkomma fred på jorden-
-babysar och kärlek och vara ihop för evigt.
Så blev det inte.
Han lämnade mig.
Så jag...
Struntsamma. Jag fick ta hand om Reno på egen hand. Min pojke heter så.
Sen träffade jag Rainey.
Det var kul. Vi hade det riktigt bra ett tag.
Reno var tonåring vid det laget-
-och var på väg att bli en man.
Jag har inte hört från honom på två år.
-Jag vet inte ens var han är. -Hoppas jag får träffa honom nån gång.
Vet dina föräldrar var du är?
-Maten är klar ifall ni är hungriga. -Det är vi.
Jag klarar mig.
Om du inte vill äta kan vi sitta här. Jag kan sitta hos dig hela natten.
Kom.
Kom nu, maten kallnar.
Kolla här. Tawdry? Denise, det är nog nåt för dig.
Den där flickan är redo att hoppa upp på en stängselstolpe.
Och här ligger du, värsta fitnessdåren.
Så Jan berättade om Reno, alltså?
Barn kan vara rätt kärva när det gäller föräldrar.
Planerar du att träffa dina?
-Jag har bara en plan, Rainey. -Och det är Alaska?
Hallå...?
-God jul... -Kom hit.
-Mina föräldrar har åkt in till stan. -Nej.
Jo. De skulle önska mormor god jul.
-Vi kan inte göra det. -Varför inte?
-Hur gammal är du? -18.
17.
Vilket år är du född?
Jag är 16.
Vill du göra en sak med mig?
Skicka din post till den här adressen i South Dakota.
Jag vet inte när, men jag kommer att få den.
Det är nåt magiskt med dig.
Och kom ihåg:
Vill du ha nåt i livet är det bara att ta det.
Var rädd om dig, grabben.
-Nyårslöftet...? -Jag ska jobba på det.
Bara ta din packning och gå.
Jag tror inte att jag klarar en kram.
Hej då!
Ett och ett halvt år hade passerat av vad pappa kallade "temporär livlöshet".
Tyngden från Chris försvinnande hade börjat drabba mig med full kraft.
MAGISKA BUSSEN - VECKA 9
"Jag har genomlevt mycket, och tror mig nu veta vad lycka är."
"Ett stilla och avskilt liv på landet-
-med möjlighet att komma till nytta för folk som behöver stöd-
-och som inte är vana att få det."
"Även arbete kan komma till nytta."
"Vila, natur, böcker, musik-
-omtanke för ens granne."
"Sådan är min uppfattning om lycka."
"Och sen, ovanpå allt, dig som livskamrat."
"Och kanhända barn."
"Vad mer kan en mans hjärta begära?"
Denna morgon ger känslan av
att jag inget mer att dölja har
Ta mig mot mitt mål jag ska
Men mitt hjärta ska aldrig aldrig vara långt bort
Så sant som att andas eller som sorg
Jag spar denna vishet inombords
Jag lämnar i tron att mycket jag lärt
Och har en orsak till en
orsak till en återkomst
När jag går på vår planet
önskar jag att få försvinna helt
Jag har sårats, blivit hel
Nu för landning jag har
landning har fått godkänt
Så sant som att andas eller som sorg
Jag spar denna vishet inombords
Jag lämnar i tron att mycket jag lärt
Kärlek har inga gränser
OMÖJLIGT ATT KORSA FLODEN
REGNAT IN
ENSAM
RÄDD
SISTA KAPITLET: INHÄMTNING AV VISHET
-Var ligger ditt läger? -Utanför Oh-My-God Hot Springs.
Jag har bott här i sex år, men det namnet har jag aldrig hört.
Visa mig hur man kommer dit.
-Ron Franz. -Alex.
-Var kommer du ifrån? -West Virginia.
Okej, Alex från West Virginia.
OH-MY-GOD HOTSPRINGS ANZA BORREGO-ÖKNEN 12 JANUARI 1992
Det här var...speciellt.
Är du inte...besvärad av de där haschrökarna och nudisterna där nere?
Nej, de håller sig oftast till sitt.
Du verkar vara en begåvad yngling. Stämmer det?
-Jag anser mig ha huvudet på skaft. -Det är det jag menar.
Hur länge har du varit här ute?
-Några veckor. -Och dessförinnan?
Många ställen. Jag har flyttat runt en del.
-Hur gammal är du? -23.
Borde du inte skaffa dig utbildning och jobb, och komma nånvart här i livet?
Mr Franz...karriärer var en uppfinning för 1900-talet. Jag vill inte ha nån.
Oroa er inte för mig. Jag har en collegeutbildning.
Jag är inte utblottad. Jag har valt att leva så här.
-I sanden? -Just det.
-Var är din familj? -Det har jag ingen längre.
Så tråkigt.
Det är en sak jag vill visa er.
Kom.
Det börjar bli lite brant. Det är för högt för mig, grabben.
Okej, men även halvvägs upp är det rätt fin utsikt, va?
Från toppen kan man se hela vägen till Salton Sea.
-Kan man se Salton Sea där uppifrån? -Just det.
Kära nån...
-Vill ni inte gå upp? -Nej. Jag gör aldrig sånt här.
Jag har tillbringat större delen av mitt liv i armén.
Nyårsafton 1957 var jag förlagd på Okinawa.
Min fru och son var här, och ute på biltur.
En som hade druckit för mycket rammade dem.
Och dödade dem båda två.
Man kan tänka att det sista jag skulle göra här i världen...
...det är att ta till whiskyn.
Men just då var det det enda jag kunde göra.
Och det ordentligt!
Men sen insåg jag att det inte hjälpte min fru och son att sörja vid flaskan.
Så jag ryckte upp mig och slutade dricka, rakt av.
Och sen dess lever jag mitt liv här.
Brukar ni resa, mr Franz?
Nej, jag har så svårt att lämna mitt läder.
Jag gör mycket lädergravyr i min verkstad i garaget.
Det drygar ut pensionen.
Men varenda gång jag vill ut och resa halkar jag efter i beställningarna.
-Jag skulle gärna vilja se verkstaden. -Jag hoppades att du skulle säga så.
Det är fantastiskt smidigt. När lädret är fuktat kan man...
Det är som smör. Sen när det hårdnar stannar det kvar.
Ett bestämt slag med klubban. Slå till bara.
I Syddakota jobbade jag vid en sädes- silo för Wayne. Det var en bra kille.
Jag följde Coloradofloden till Grand Canyon igenom forsar.
Nåt av det läskigaste jag nånsin gjort.
Sen följde jag floden till Mexiko och Golfo, där jag fastnade.
Frälsningsberget. Plattorna.
Vad står N:et för?
Norr.
Alaska?
Vad fan är det du flyr ifrån?
Jag skulle kunna fråga er detsamma.
-Fast jag vet redan svaret. -Jaså, det gör du?
Just det, mr Franz. Ni måste ta er ut i världen igen.
Ta er ut ur er lilla verkstad. Ge er ut på vägen igen.
Du kommer att leva länge, Ron. Du borde förändra din livsstil radikalt.
Kärnan i människans själ föds ur nya upplevelser.
Och där är du, en envis gammal man sittandes på häcken.
Sittandes på häcken?
Jag ska visa dig "sitta på häcken"!
"Envis gammal man."
-Jag ska visa dig! -Kom igen, då.
Sitta på häcken?
-Kom igen, gamle man. Klättra. -Sitta på häcken...
Kom igen. Fortsätt!
Du är jätteduktig!
Fortsätt, Ron!
Kan nån se det här? Gud, tittar du nu?
-Är du okej? -Din lilla fårskalle!
-Jag kommer att sakna dig. -Och jag dig, Ron.
Men det är fel att tro att livsglädjen främst uppstår ur mänskliga relationer.
Gud har placerat ut den överallt. Den finns i allt som går att uppleva.
-Folk måste förändra sitt synsätt. -Jag får väl försöka tro på det där.
Nej, jag tror på det.
Det gör jag.
Fast jag har en sak jag vill säga.
Från bitarna jag satt ihop, alltså vad du berättat om din mor och din far...
Jag vet att du har synpunkter på kyrkan också.
Men det finns en större sak alla kan uppskatta.
Och det låter som om du gärna kallar den Gud.
När man förlåter...
...så älskar man.
Och när man älskar...
...skiner Guds ljus på en.
-Jäklar. -Jag har sagt åt dig att vårda språket.
Jag sa ju det!
Var fan är djuren nu? Jag är hungrig!
Jag är hungrig, så jävla hungrig!
"För ett ögonblick återupptäckte hon syftet med sitt liv."
"Att förstå meningen med det vilda och kalla allt vid dess rätta namn."
"Vid dess rätta namn."
Vad är det här för en?
Det är en Viburnum edule.
Hedysarum alpinum.
Hedysarum alpinum är vildpotatis.
Epilobium angustifolium. Rallarros.
VILDPOTATIS
VILDA VÄXTER
VILD SÖTPOTATIS - OÄTLIG
VILDPOTATIS - ÄTBAR
GIFTIG
SIDOSKOTT
GER VID INTAG FÖRLAMNING, HÄMNING AV MATSMÄLTNING-
-OCH ILLAMÅENDE
LEDER OM BEHANDLING EJ SKER TILL SVÄLT OCH DÖDEN
Åt helvete med allting!
Dag 100. Klarade mig.
Men är svagare än nånsin.
Är bokstavligt talat fast i vildmarken.
22 MARS 1992
-Vad gör du uppe halvfyra på morgonen? -Jag hörde när du reste dig ur soffan.
Det kändes som om du inte skulle stanna till frukost.
Jag tänker skjutsa dig flera mil till nåt ställe där du kan ta ett tåg-
-ett flyg eller få lift för att inte fastna här i öknen.
Jag kunde kört dig ända till Alaska om det inte vore för 8-mässan.
-Det behöver du inte göra, Ron. -Jag vill göra det.
-Hjälpa dig iväg på den här "grejen". -Mitt stora...
Ditt stora Alaska-äventyr.
Här är en machete...
...teleskopfiskespö och lite annat smått och gott jag lagt i åt dig.
-Ron... -Ta det nu.
Jag klär om så ses vi i pickupen.
Då så, min vän.
Jag fick en idé.
Min mor var enda barnet.
Det var även min far.
Och jag var deras enda barn.
När jag är borta är jag ändstationen.
Då är det slut på min familj.
Vad sägs om att låta mig adoptera dig?
Jag kan vara din farfar.
Ron...
...kan vi prata om det här när jag återvänder från Alaska?
Visst, det kan vi göra.
Okej, Ron.
Tack.
Hur lät hans röst nu?
Vad skulle han berättat om nu?
Jag insåg att orden till mina tankar hade allt mindre betydelse.
Chris skrev sin historia.
Och det var bara han som kunde berätta den.
LYCKA...
...ENDAST ÄKTA...
...SOM DELAD
JAG TACKAR HERREN FÖR ETT LYCKLIGT LIV FARVÄL OCH GUD VÄLSIGNE ER ALLA
"Kalla allt vid dess rätta namn."
"Vid dess rätta namn."
GUD VÄLSIGNE ER ALLA CHRISTOPHER JOHNSON MCCANDLESS
Tänk om jag log...
...och kastade mig i famnen på er?
Skulle ni då se...
...vad jag ser nu?
TILL MINNE AV CHRISTOPHER JOHNSON MCCANDLESS
FÖDD 12 FEBRUARI 1968 DÖD 18 AUGUSTI 1992
TVÅ VECKOR EFTER CHRIS DÖD UPPTÄCKTES HANS KROPP AV ÄLGJÄGARE
DET HÄR SJÄLVPORTRÄTTET ÅTERFANNS OFRAMKALLAT I HANS KAMERA
19 SEPTEMBER 1992 FLÖG CARINE MED SIN BRORS ASKA FRÅN ALASKA TILL ATLANTKUSTEN
HON BAR DEN MED SIG PÅ PLANET I SIN RYGGSÄCK
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet